ЖАНРОВО-ІНТОНАЦІЙНА СПЕЦИФІКА УКРАЇНСЬКОГО МУЗИЧНОГО НЕОРОМАНТИЗМУ В «РОМАНТИЧНОМУ» КОНЦЕРТІ ДЛЯ БАНДУРИ З ОРКЕСТРОМ ЮРІЯ ОЛІЙНИКА - САКАЛИ, Вікторія (Fine Art and Culture Studies, 2025)
У дослідженні узагальнено жанрово-стильові та інтонаційні особливості «Романтичного» Концерту для бандури з оркестром Юрія Олійника як ключового зразка українського музичного неоромантизму в творчості діаспори. Мета роботи – виявлення поетико-інтонаційної унікальності «Романтичного» Концерту в річищі українського музичного неоромантизму та процесів симфонізації бандурного інструменталізму. Методологія роботи. Суттєвими для цієї роботи є жанрово-стильовий, інтонаційний, музично-культурологічний, а також аналітико-музикознавчий методи дослідження. Наукова новизна роботи визначена тим, що в ній уперше представлено цілісний музикознавчий аналіз «Романтичного» Концерту в контексті його циклічної єдності, досліджено взаємодію бандури з симфонічним оркестром як засіб формування героїко-ліричної драматургії, а також здійснено порівняльний аналіз із пізнішими концертами Ю. Олійника для визначення стильової еволюції композитора. Висновки. Творчість Юрія Олійника є суттєвим внеском у розвиток бандурного академічного мистецтва, надаючи бандурі нового культурологічного значення – символу екзистенції українства поза межами Батьківщини. Композитор оперує діаспорним неоромантизмом, що органічно поєднує героїчний дух та завдання симфонізації інструмента, забезпечуючи бандурі статус повноцінного концертного соліста. «Романтичний» Концерт для бандури з оркестром (1987) Юрія Олійника є одним із найбільш масштабних і концептуально вагомих творів для цього інструменту, що сформувався в річищі українського діаспорного неоромантизму на зламі ХХ–ХХІ століть. Твір набуває значення героїко-ліричного музичного маніфесту, який органічно інтегрує віртуозну традицію європейського романтичного концерту з національною жанрово-інтонаційною специфікою бандурного мистецтва. У цьому контексті Романтичний концерт виступає як важливий соціокультурний міст, що демонструє не лише симфонічну універсальність бандури, а й естетичні настанови мистецтва діаспори, орієнтованого на збереження та актуалізацію національної духовності. Порівняння Романтичного концерту з іншими творами цього жанру в творчості Ю. Олійника засвідчує триєдиний шлях національної ідентичності: від неоромантичної героїки до архетипового вкорінення і глобального полістилістичного діалогу. Таким чином, майстерна симфонізація підтверджує універсалізм бандури, здатної інтегрувати історичні традиції та актуальний контекст світової академічної музики.