ДОБРОДІЙНІ ПРАКТИКИ СІЛЬСЬКИХ «ПРОСВІТ» ПРАВОБЕРЕЖНОЇ УКРАЇНИ (1917-1919 РР.) - КУЧЕРОВ, Геннадій; СКРИПНИК, Анатолій (Ввічливість. Humanitas, 2024)
На основі аналізу архівних матеріалів та публікацій регіонального періодичного друку характеризується благодійна діяльність сільських «Просвіт» Правобережної України у 1917-1919 рр., що є метою статті. Незважаючи на велику увагу наукового співтовариства до феномену філантропії, остання не стала предметом міждисциплінарних спеціальних досліджень (у нашому випадку соціальної роботи та історії України). З’ясовано, що сільські «Просвіти» регіону здійснювали благодійну діяльність на постійній основі. Вони, перебуваючи ближче до народу, як правило, якісніше, ніж державні та військові органи, справлялися з вирішенням багатьох соціальних проблем на місцях. Визначено та охарактеризовано основні напрями, форми, мотиви благодійності просвітницьких товариств. Зокрема, пріоритетною для благодійних намірів сільських «Просвіт» була сфера освіти, а серед різноманітних форм роботи, за рахунок яких здобувалися кошти нужденним, помітне місце посідали театральні заходи. Показано внесок сільських просвітян у становлення і розвиток системи дошкільного виховання. Встановлено активну участь «Просвіт» у фінансовій підтримці учнів та студентів через призначення стипендій. У дослідженні наголошується, що діяльність сільських «Просвіт» регіону на терені благодійності була активною, різноманітною, в ній переважали безоплатна праця і велика організаторська робота, що привертало увагу громадськості до актуальних соціальних проблем різних категорій населення. Просвітяни активно залучалися до громадської діяльності, набували навичок плідного співробітництва як з органами державної влади, так і місцевим населенням. На основі проведеного дослідження автори пропонують дослідити благодійну роботу сільських просвітян у контексті одного з найважливіших елементів розвитку громадянського суспільства того часу.