ФОРМУВАННЯ ЕКОЛОГО-ПРИРОДНИЧИХ КОМПЕТЕНТНОСТЕЙ СТУДЕНТІВ ПРИРОДНИЧИХ СПЕЦІАЛЬНОСТЕЙ НА ПРИКЛАДІ ВИКОРИСТАННЯ ПРАЛІСІВ ЯК ОСВІТНЬОГО РЕСУРСУ - ФЕКЕТА, Ірина (Acta Paedagogica Volynienses, 2026)
У роботі обґрунтовано актуальність переорієнтації української освіти на компетентнісний підхід, за якого провідним результатом навчання стає сформованість ключових життєвих компетентностей. Показано, що для природничої освіти така трансформація є особливо значущою, оскільки передбачає розвиток цілісного наукового уявлення про довкілля, уміння діяти в проблемних ситуаціях і формування стійкого ціннісного ставлення до природи. У нормативно-методичному контексті акцентовано, що сучасні освітні реформи, зокрема орієнтація на STEM-підходи та інтеграцію змісту в межах освітніх галузей, актуалізують пошук автентичних освітніх середовищ, здатних забезпечити досвідне й дослідницьке навчання. Визначено, що праліси Карпатського регіону як малопорушені екосистеми зі статусом об’єктів Світової природної спадщини ЮНЕСКО характеризуються винятковим дидактичним і аксіологічним потенціалом. Доведено, що використання пралісів у навчанні забезпечує комплексне формування структурних компонентів природничої компетентності: когнітивного (засвоєння понять біогеоценозу, ландшафтної організації, біогеохімічних циклів), операційно-діяльнісного (польові вимірювання, геоботанічні описи, картографування, застосування GPS-технологій) та ціннісно-мотиваційного (становлення екологічної свідомості, відповідального природокористування, громадянської причетності до збереження спадщини). Праліс інтерпретовано як «живу лабораторію» і «природний підручник», у межах яких абстрактні поняття набувають наочності через безпосередні спостереження взаємодії біотичних і абіотичних компонентів, процесів розкладання деревини, конкуренції та природного добору. Обґрунтовано доцільність упровадження дослідницького навчання (Inquiry-Based Learning) у пралісовому середовищі: постановка проблемних запитань, висування гіпотез, збір і аналіз емпіричних даних, інтерпретація та обговорення результатів переводять здобувача освіти в позицію активного суб’єкта пізнання, розвивають критичне мислення й комунікативні вміння. Підкреслено можливості пралісів як природного STEM-простору для міжпредметної інтеграції біології, географії, хімії, фізики та математики. Зроблено висновок, що залучення пралісів до освітнього процесу є ефективним шляхом модернізації природничої освіти та формування екологічно відповідальної поведінки.