ПАРАВЕРБАЛЬНІ ЗАСОБИ КОМУНІКАЦІЇ (НА МАТЕРІАЛІ НІМЕЦЬКОЇ МОВИ) - Павлюк, Мирослава (Актуальні питання іноземної філології, 2021)
Проаналізовано паравербальні засоби комунікації, описано їх розмежування з невербальними, простежено їхній взаємозв’язок. Для аналізу вербалізації звукового мовлення використано текст п’єси «Матінка Кураж та її діти» Б. Брехта. На основі аналізу 75 мовних одиниць на позначення паравербальних засобів комунікації виокремлено чотири підгрупи лексичних одиниць: лексеми, за допомогою яких вербалізується гучність голосу; лексеми, що вербалізують акустичні особливості голосу; лексеми, що передають емоції та оцінне ставлення дійових осіб за допомогою голосу; лексеми, за допомогою яких автор передає «недбале» звучання голосу (репліки, які супроводжуються додатковими діями персонажа, що впливають на звучання). До парамовних засобів комунікації належить і оформлення писемного мовлення. Проаналізовано вірш, написаний від руки. Такі особливості оформлення письма, як нaтиcк, витримaнicть рядкa, зв’язoк букв у cлoвaх, нахил почерку, розмір літер, округлість букв, підпис, відстань між словами і рядками тощо вказують на фізичні, психічні, емоційні характеристики особистості.